Dekoratyviųjų ir sodo augalų sortimento, technologijų ir aplinkos optimizavimas
Kauno kolegijos Technologijų fakulteto Aplinkos inžinerijos katedra leidžia periodinį mokslo darbų leidinį „Dekoratyviųjų ir sodo augalų sortimento, technologijų ir aplinkos optimizavimas”, kuriame publikuojami originalūs, kitur neskelbti mokslininkų, dėstytojų, praktikų ir studentų straipsniai lietuvių arba anglų kalba. Leidinys yra įtrauktas į tarptautines mokslines informacijos duomenų bazes CABI Full Text, EBSCO Publishing. Tai recenzuojamas mokslinis žurnalas (ISSN 2029-1906, online ISSN 2335-7282) leidžiamas nuo 2004 m. vieną kartą per metus. Žurnalas buvo leistas iki 2020 m. Reikalavimai straipsniui. The annual journal „Optimization of Ornamental and Garden Plant Assortment, Technologies and Environment“ publishes original, previously unpublished papers of scientists, teachers, practitioners and students in Lithuanian or English language. The publication is included in international scientific information databases CABI Full Text, EBSCO Publishing. This is a peer-reviewed scientific journal (ISSN 2029-1906, online ISSN 2335-7282) published since 2004 once per year. The journal was published until 2020. Requirements for the article.
SIEROS IR AZOTINIŲ TRĄŠŲ ĮTAKOS SVOGŪNINIŲ DARŽOVIŲ KENKĖJŲ PAPLITIMUI TYRIMAS
Dėl nuolatinio augalų apsaugos produktų naudojimo, svogūninių daržovių kenkėjai gali įgauti rezistentiškumą įvairiems augalų apsaugos produktams. Labai svarbu nenaudoti tų pačių veikliųjų medžiagų kasmet ir keletą kartų per sezoną, nes tai gali turėti įtakos patogenų populiacijos pagausėjimui. Svarbu stebėti pažeistus augalus ir turint tikslinius pažeidimo požymių aprašymus, galima atpažinti sergančius augalus ir juos laiku pašalinti. Organinių ar mineralinių trąšų naudojimas tinkamu laiku ir tikslingai parinktomis normomis apsaugo augalus nuo kenkėjų ar ligų plitimo, kai augalui netrūksta maistinių medžiagų, o klimatinės sąlygos palankios augalų augimui, augalas mažiau pažeidžiamas ligų ir kenkėjų, tokie augalai neskursta, užaugina gausų derlių būna maistingi ir savyje sukaupę visas žmogaus organizmui reikalingas naudingąsias medžiagas. Kai kurios svogūninės daržovės (pvz. svogūnai, česnakai), savyje turi veikliosios medžiagos alicino, kuris žmogaus organizme veikia kaip natūralus antibiotikas. Šios medžiagos kiekis svogūninėse daržovėse svarbus dėl savo išskirtinių antibakterinių ir maistinių savybių (skonio, kvapo). Užsienio tyrėjai nustatė, kad organinės sieros junginiai (t.y. alicinas), mažina kai kurių augalų kenkėjų paplitimą daržuose. Atlikto eksperimento rezultatai parodė, kad esant 250 mg N trąšų normai bei S trąšų 0-250 mg į bandymų lauką, alicino junginiai turi polinkį kauptis svogūnų ir česnakų lapuose. Šios medžiagos kiekis augaluose ir sieros junginių kiekis dirvožemyje, tiesiogiai priklausomi ir turi stiprius koreliacinius ryšius (R2 = 0,95, p = 0,000). Augalams pradėjus auginti ropeles alicino medžiaga (cisteino sulfoksidai) iš lapų pradeda kauptis ropelėse. Tyrimo rezultatai parodė, kad esant 250 mg N normai ir kartu paskleidžiant S trąšų 0-250 mg, česnakų lapuose ir ropelėse sukaupiama nuo 3 iki 15 kartų daugiau alicino junginių nei svogūnų lapuose ir ropelėse. Svogūnų ir česnakų augimo tarpsniu, kai susikaupęs alicino kiekis didžiausias lapuose, pastebėti svogūnų netikrosios miltligės (Peronospora destructor) pažeidimai PS = 4%, KS = 3, aptikti tabakiniai tripsai (Thrips tabaci) bei jų pažeisti augalai PS = 4%, KS = 3. Česnakuose buvo aptikti česnakinės (tulpinės) erkutės pažeidimai (Aceria tulipe), kurie siekė PC = 1%, KC = 2, kai susikaupęs alicino kiekis didžiausias fiksuotas ropelėse. Didinant N trąšų normas, atitinkamai 500 ir 1000 mg, svogūnų lapuose ir ropelėse nustatyti akivaizdūs N junginių didėjimo dėsningumai, tačiau statistinė duomenų analizė parodė, kad susikaupęs alicino kiekis nėra priklausomas nuo azoto trašų kiekio.
Copyright (c) 2020 DEKORATYVIŲJŲ IR SODO AUGALŲ SORTIMENTO, TECHNOLOGIJŲ IR APLINKOS OPTIMIZAVIMAS
LAZDIJŲ RAJONO PASIENIO SU LENKIJA IR BALTARUSIJA KAIMŲ DARŽELIŲ AUGALAI
2017–2019 m. Lazdijų rajono savivaldybės teritorijos kaimuose, nutolusiuose ne daugiau kaip 7,8 km nuo Lenkijos ir Baltarusijos sienų, 24 sodybose buvo inventorizuoti darželių augalai. Buvo pasirinktos sodybos, kuriuose gausu tradicinių lietuviškų darželių augalų. Augalai buvo stebėti tris kartus per vegetacijos laiką. Aptikti 338 rūšių dekoratyvūs, vaistiniai/prieskoniniai augalai: medėjantys – 50, daugiamečiai žoliniai – 208, vienmečiai ir dvimečiai žoliniai – 80 rūšių. Rastos 67 rūšys vietinių Lietuvos floros augalų. Aptikta 94 rūšys tradicinių lietuviškų darželių augalų. 7 rūšių augalai laikomi invaziniais.
PAPRASTOJO DIEMEDŽIO (Artemisia abrotanum L.) VAISTINĖS AUGALINĖS ŽALIAVOS PRODUKTYVUMO DINAMIKA VEGETACIJOS METU LIETUVOJE
Sprendžiant augalų genetinių išteklių apsaugos ir rūšių įvairovės gausinimo problemą, 2018-2019 metais Vytauto Didžiojo universiteto Botanikos sodo Vaistinių ir prieskoninių augalų mokslo sektoriaus Prieskoninių ir medingųjų augalų kolekcijoje ištyrus introdukuojamo paprastojo diemedžio (Artemisia abrotanum L.) antžeminės dalies vaistinės žaliavos produktyvumo dinamiką vegetacijos metu nustatyta: paprastasis diemedis (Artemisia abrotanum L.) – daugiametis, astrinių (Asteraceae Bercht. & J. Presl) šeimos vaistinis, prieskoninis (aromatinis) puskrūmis, prisitaikė prie Lietuvos klimatinių sąlygų, tačiau vegetacijos periodą pereina tik iki sėklų brandos tarpsnio. Pirmaisiais tyrimo metais (2018 m.), esant pertekliniam drėgnumui (HTK=2,19) paprastojo diemedžio (Artemisia abrotanum L.) antžeminės dalies vaistinės augalinės žaliavos žydėjimo pabaigos tarpsnyje vidutinis produktyvumo kiekis šviežios – 220,4 g ir orasausės – 66,2 g; o antraisiais tyrimo metais (2019 m.), esant optimaliam drėgnumui (HTK=1,13), atitinkamai – 180,2 ir 54,1 g. Tiriamas augalas yra etnobotanikos tyrimo perspektyvus objektas, kurio nepakankami ištirtos biologinės savybės ir prisitaikymas augti įvairiose geografinėse platumose. Darbo tikslas – atlikti paprastojo diemedžio (Artemisia abrotanum L.) vaistinės augalinės žaliavos produktyvumo dinamikos palyginamąją analizę, vegetacijos metu 2018-2019 metais.
MIKROSKOPINIŲ GRYBŲ PAPLITIMAS BETULA PENDULA ROTH, TILIA CORDATA MILL. IR QUERCUS ROBUR L. MEDYNŲ PAKLOTĖJE BEI VIRŠUTINIUOSE MINERALINIO DIRVOŽEMIO SLUOKSNIUOSE
Tyrimo tikslas – įvertinti mikroskopinių grybų gausumą ir vyraujančias gentis paprastojo ąžuolo (Quercus robur L.), mažalapės liepos (Tilia cordata Mill.) ir karpotojo beržo (Betula pendula Roth) medynų paklotėje ir viršutiniame mineralinio dirvožemio sluoksnyje. Tyrimai atlikti 2018 m. spalio mėn., po masinio lapakričio. Vertinant pagal C:N ir Lig:N santykį, lėčiausiai skaidomos buvo paprastojo ąžuolo nuokritos, greičiausiai – karpotojo beržo nuokritos. Mikroskopinių grybų aptikimo dažnis tirtų medynų paklotėje buvo keliasdešimt kartų didesnis nei mineraliniame dirvožemyje. Didžiausias grybų aptikimo dažnis buvo paprastojo ąžuolo paklotėje. Tirtų medyno paklotėje rastas ryškus Cladosporium Link, Phoma Fr., Penicillium Link genčių dominavimas. Mineralinio dirvožemio viršutiniuose (0–4 cm, 5–8 cm) sluoksniuose rasta didesnė mikroskopinių grybų genčių įvairovė ir mažesnis genčių populiacijos tankis, vyravo skaidytojų – humifikatorių Penicillium, Mortierella Coem, Mucor P. Micheli ex L., Trichoderma Pers., Beauveria Vuill. grybai. Penicillium grybų buvo aptikta visų tirtų medynų paklotėje ir mineralinio dirvožemio sluoksniuose.
SĖJAMOSIOS AVIŽOS GRŪDŲ DAIGUMAS HERACLEUM SOSNOWSKYI LAPŲ VANDENINĖJE IŠTRAUKOJE
Sosnovskio barščio (Heracleum sosnowskyi Manden.), kaip invazyvios rūšies, augalinės liekanos pasižymi stipriu alelopatiniu poveikiu. Straipsnyje pateikiami duomenys apie H. sosnowskyi lapų vandeninės ištraukos ekstrakto (10 %, paruošto santykiu 10 g sausos masės : 100 ml distiliuoto vandens) ir jo skiestų tirpalų (5, 2, 1 ir 0,5 % koncentracijų) įtaką sėjamosios avižos daigumo rodikliams. Kontrolė – distiliuotas vanduo. Sosnovskio barščio lapų ekstraktas (10 %) esmingai slopino avižų grūdų daigumą, kuris siekė 69,3 % ir buvo 21,5 santykiniais vienetais mažesnis nei kontrolėje. Ekstraktas labiausiai slopino grūdų dygimo intensyvumą. Po 72 daiginimo valandų jis buvo tik 38,7 %. Ekstrakto ir skiestų tirpalų poveikis koleoptilių ilgiui nebuvo esminis, išskyrus 2 % koncentracijos tirpalą. Pastarajame koleoptilės buvo 1,08 karto ilgesnės, nei kontrolėje. Šios koncentracijos tirpalas skatino šaknelių augimą bei jų formavimosi intensyvumą. Šaknelės buvo neesmingai 1,07 karto ilgesnės ir jų susiformavo vidutiniškai 1,12 karto esmingai daugiau nei kontrolėje. 2 % koncentracijos tirpalas slopino šakniaplaukių formavimąsi, kurių zona sudarė 34,12 % šaknelės ilgio dalį. Esmingai trumpiausios šaknelės (8,7 cm) ir mažiausias (1,10) šaknelių / koleoptilių ilgių santykis, arba ŠKS buvo nustatyti, daiginant 10 % ekstrakte. Didžiausi ŠKS (1,57), šakniaplaukių zona (51,26 %) bei santykinis energinis indeksas (1847,56) buvo kontroliniame variante.
PLANTS AND FUNGAL PATHOGENS UNDER CLIMATE CHANGE, A REVIEW
Climate change has become one of a major problem in the recent world in the past few decades. Pollution caused by human activity affects environment factors universally. The global increase of atmospheric carbon dioxide (CO2) level, temperature and unpredictable extreme weather caused by greenhouse effect influence the environment. It is observed that climate change factors affect various ecosystems. Nowadays, global food safety is an issue for increasing human population. The decrease of areas suitable for agriculture, deforestation, increased pathogen activity contributes to threats to global food safety. Changes in the environment also affect flora and fauna, causing unpredictable behaviour. Rapid changes in the environment cause abiotic stress to plants and decrease the possibility to survive. The number of studies reveals that adaptation, migration, changes of chemical compounds, the mutation is the key to survival for plants. Scientists agree that climate change has a significant impact on agriculture and horticulture, affecting not only plants but also microorganisms which cause plant diseases. One of the most important threats to global food safety comes from fungal pathogens, which cause numerous loss in agriculture and horticulture annually. The scientific publications reveal that increases in CO2, temperature and unpredictable precipitation patterns have an influence not only on plants but also their fungal pathogens. These pathogens develop mechanisms which help to adapt to environmental changes and become more resistant to current fungicides. Host shifts, migration, new genetic strains, disease outbreaks also occur more often under changing environment. Understanding how climate change factors can affect plant host and fungal pathogens interactions will make a considerable influence on pest and disease management in future. Widely used fungicides are well known for their harmfulness and limited effect to pathogens. New alternative biocontrol methods are under investigation in the presence of climate change when fungal pathogens become more resistant to chemical control.
AUGALŲ TYRIMAI VYTAUTO DIDŽIOJO UNIVERSITETO BOTANIKOS SODO GĖLININKYSTĖS MOKSLO SEKTORIUJE
Vytauto Didžiojo universiteto Botanikos sodo Gėlininkystės mokslo sektoriaus ekspozicijos ir kolekcijos užima 2,5 ha, čia auginama 5655 rūšių sumedėjusių ir žolinių dekoratyviųjų augalų, o oranžerijoje auginama per 1560 augalų. Tiriamuoju laikotarpiu buvo vykdomi tyrimai pagal „Dekoratyvinių augalų nacionalinių genetinių išteklių išsaugojimo programą 2006–2015 metams“. 2000–2013 metais buvo vykdomos 3 svarbiausios veiklos: pirminė žolinių dekoratyviųjų augalų introdukcija; aklimatizacijos tyrimai ir edukacinė veikla. Floros poskyrio kolekcijoje iš 800 rūšių augalų auginama 56 retos ir nykstančios rūšys, iš jų 29 įtrauktos į Lietuvos Raudonąją knygą, o oranžerijoje – 59 retų ir nykstančių sukulentų rūšys. Vykdant edukaciją kuriamos įvairios ekspozicijos, vykdoma įvairiapusė sklaida.
RETŲ IR NYKSTANČIŲ AUGALŲ RŪŠIŲ ĮVAIROVĖ IR BŪKLĖ VYTAUTO DIDŽIOJO UNIVERSITETO BOTANIKOS SODO ORANŽERIJOJE
Straipsnyje pateikiama 2010-2018 metais atlikta Vytauto Didžiojo universiteto botanikos sodo oranžerijoje auginamų introdukuotų retų ir nykstančių augalų rūšių apskaita. 136 rūšys augalų yra įrašytos į CITES konvencijos I ir II priedus. Daugiausia auginamos augalų rūšys, įrašytos į CITES konvencijos II priedą: 23 gentys ir 52 rūšys Kitos 6 augalų rūšys įrašytos į CITES konvencijos I priedą, joms gresia išnykimas (Agave parviflora Torr, Ariocarpus retusus Scheidw., Aporocactus flagelliformis (L.) Lem., Astrophytum asterias (Zucc.) Lem., Euphorbia mammillaris L., E. milii Des Moul.)
ALYTAUS MIESTO ŽELDYNŲ IR ŽELDINIŲ DIRVOŽEMIO TYRIMAI 2009-2019 METAIS
2009–2019 metais Alytaus mieste vykdant želdynų ir želdinių stebėseną, pagal ‚Želdynų būklės stebėsenos programą 2008‘, buvo atliekami rekreacinių zonų ir gatvės apsauginių želdynų morfologiniai ir agrocheminiai dirvožemio tyrimai. Parkų teritorijose (ir iš dalies skveruose) želdiniai auga sąlyginai natūraliame dirvožemyje, vyrauja įvairios ledyninės kilmės smėlingos nuogulos, dirvožemiai yra nekarbonatingi, mažai struktūringi, vyrauja smėlio frakcija. Alytaus parkuose ir skveruose augantiems lapuočiams medžiams bei krūmams dirvožemio pH yra pakankamai palankus, spygliuočiams – turėtų būti rūgštesnis. Šalia gatvių dirvožemiai labiau paveikti antropogeninių veiksnių, yra šarmiški (pH 6,7–7,9), rečiau šarminiai (pH 8,2–8,4); naujai apsodintų gatvių ir rekreacinių želdinių teritorijoje – šarmiški (7,1–7,9). Nustatyti P, Na, Ca, Mg, Cl kiekiai praktiškai atitinka foninius Lietuvos dirvožemių rodiklius. Miesto gatvių dirvožemiai yra pakankamai fosforingi (vyrauja didelio fosforingumo, t.y. judriojo fosforo turintys daugiau kaip 200 mg kg-1) ir pakankamai kalingi (t.y. judriojo kalio turintys daugiau kaip 150 mg kg-1), išskyrus Kauno g., kurios dirvožemis tėra vidutinio kalingumo. Pagrindiniai sunkiųjų metalų kiekiai buvo foninės (arba mažesnės) koncentracijos ribose.
BIOLOGINIŲ VEIKSNIŲ ĮTAKOS OBELŲ SODUI TYRIMAS
2019 metais Kauno kolegijos Technologijų fakulteto Aplinkos inžinerijos katedros praktinio mokymo centro sode tirtos 3 skirtingų veislių obelys. Tyrimu buvo siekiama išsiaiškinti fotosintezės procesų įtaką obelų augumui ir vaisių kokybei, morfologinių vaismedžių požymių ir fotosintezės aktyvumo reikšmę obuolių kokybei. Tyrime vertinta žiedinių pumpurų skaičius, žydėjimo intensyvumas, vaismedžių augumas, aplinkos veiksniai vaismedžius auginant laibosios verpstės vainikų formos, lapų fotosintezės intensyvumo kitimas vegetacijos laikotarpiu, sausųjų tirpių medžiagų kiekis vaisiuose, vaisių sunokimo laipsnis, vaisių svoris. Tyrimo rezultatai leidžia teikti, kad skirtingos vaismedžių veislės formuojant laibos verpstės vainikus skiriasi žydėjimo intensyvumu, vaisių kiekiu bei kokybe, kuris tiesiogiai priklauso nuo fotosintezės indekso kitimo ir kitų biologinių veiksnių intensyvumo.
NAUJAUSIOS TENDENCIJOS FLORISTIKOS SRITYJE
Straipsnyje apžvelgiamanekomercinės paskirties floristiniai darbai 2010 - 2015 metų laikotarpyje eksponuoti Lietuvos renginiuose, parodose bei analizuojama naudoti šiuolaikiniai floristinių kompozicijų struktūriniai elementai, įvertinamos floristinės technikos bei atskleidžiamos naujos tendencijos floristikos srityje.
Copyright (c) 2016 DEKORATYVIŲJŲ IR SODO AUGALŲ SORTIMENTO, TECHNOLOGIJŲ IR APLINKOS OPTIMIZAVIMAS
LIETUVIŠKŲ MEILENIO HIBRIDŲ (HIPPEASTRUM X HYBRIDUM) SĖJINUKŲ MORFOLOGINIS IR GENTINIS ĮVERTINIMAS
Vytauto Didžiojo universiteto Kauno botanikos sode (VDU KBS) yra sukaupta dekoratyvių, vasarą žydinčių gėlių meilenio (Hippeastrum) sėjinukų kolekciją. Šios kolekcijos hibridai buvo sukurti naudojant tarpveislinį apdulkinimo būdą, kryžminant veisles žiedadulkių mišiniu. Morfologinei ir genetinei analizei atlikti buvo pasirinkta 20 skirtingų Hippeastrum x hybridum varietetų, 4 olandiški ir 16 lietuviškų. Morfologiniai požymiai buvo aprašomi naudojant dekoratyvinių augalų metodiką. Gauti duomenys patvirtino, jog tirtų sėjinukų daigai ir žiedai yra kokybiški ir yra atsparesni grybinėms ligoms. Taip pat atlikus morfologinę analizę buvo aptiktas platus žiedo spalvos, formos ir dydžio svyravimas sėjinukuose. Atlikus APPD analizę su 7 žymenimis buvo pagausinti 99 skirtingi fragmentai iš kurių 70 (apie 71%) buvo polimorfiniai. Fragmentų dydis svyravo nuo 250 iki 2000 bp. Unikalių fragmentų skaičius tirtuose sėjinukuo svyravo nuo 1 iki 6. Olandiški ir lietuviški sėjinukai tarpusavyje genetiškai skyrėsi 5%. Didesniu polimorfiškumas pasižymėjo lietuviški sėjinukai nei olandiški. Meilenio hibridų (Hippeastrum x hybridum) vertinimas genetiniu ir morfologiniu aspektu Lietuvoje atliktas pirmą kartą.
GĖLIŲ SORTIMENTO KAITOS TENDENCIJOS LIETUVOS MIESTŲ VISUOMENINIUOSE GĖLYNUOSE
Gėlių sortimentas Lietuvos miestuose buvo tirtas 2004-2006, 2012- 2013 m. ir tyrimų rezultatai palyginti su 1980-1983 m. atlktais tyrimais. Gėlių sortimento kaitos palyginimui buvo ištirta 12 Lietuvos miestų visuomeniniai gėlynai. Nustatyta, kad gėlių sortimentas šių miestų gėlynuose padidėjo 31 taksonu (41,89%) ir tyrimo metais gėlynuose augo 105 taksonų gėlės.Sortimento pokyčius įvertinus pagal bioekologines grupes, pastebėta, kad daugelio gėlių bioekologinių grupių taksonų skaičius didėjo, išskyrus dvimetes gėles ir rožes, kurių taksonų skaičius sumažėjo. Kito ir pačio sortimento rūšinė sudėtis. Naujai auginama 17 taksonų vienmečių gėlių, 1 taksonas – dvimečių, net 40 taksonų daugiamečių gėlių, 2 taksonai – daugiamečių lauke nežiemojančių gėlių ir 1 taksonas rožių. Neauginama 3 taksonai vienmečių gėlių, 2 – dvimečių, 25 taksonai daugiamečių ir 2 taksonai rožių. Gėlių sortimento pokytį įvertinus absoliučiais skaičiais, matome, kad tirtuose miestuose auginamų gėlių sortimentas pakito 61 nauja gėlių rūšimi, o įvertinus tai, kad dalis gėlių nustota auginti, gėlių sortimentas padidėjo 29 taksonais.
KAUNO MIESTO NAUGARDIŠKIŲ IR LAZDIJŲ RAJONO RUDAMINOS DVARO PARKŲ ŽELDINIŲ BŪKLĖ
2010–2014 m. buvo tirta Lazdijų rajono Rudaminos dvaro ir Kauno miesto Aleksoto seniūnijos Naugardiškių parkų želdinių būklė. Rudaminos parke introdukuotų augalų fitosanitarinė būklė buvo įvertinta 12 rūšių vietinės floros ir 8 introdukuotų augalų, o Naugardiškių parke – 8 vietinės floros ir 7 introdukuotų. Abiejuose parkuose vietinės floros buvo įvertinta 20 rūšių ir 15 rūšių introdukuotų sumedėjusių augalų būklė. Geriausios būklės per visą tyrimų laikotarpį buvo – vietinės floros: paprastasis uosis, paprastasis skroblas, blindė, juoduogis šeivamedis, paprastoji vinkšna, o introdukuoti augalai: europinis maumedis ir kanadinė tuopa. Didesnių skirtumų tarp abiejuose parkuose augančių augalų būklės nebuvo pastebėta. 2010–2014 m. ligų sukėlėjai ir kenkėjai Rudaminos ir Naugardiškių parkuose nebuvo paplitę. Per visą tyrimų laikotarpį abiejuose parkuose pastoviai gausu buvo keršosios kaštoninės kandelės, kurios pažeidimai siekė iki 4 balų. Rudaminos parke gausiau klevo lapų juodulių, pažeidimas 3 balai.
PIKTŽOLIŲ NAIKINIMO SISITEMŲ PARINKIMAS KĘSTUČIO BRUŽIKO ŪKYJE
Manoma, kad dėl piktžolių pasaulyje netenkama daugiau negu trečdalio kultūrinių augalų derliaus. Derliaus nuostoliai dėl piktžolėtumo priklauso ne tik nuo piktžolių rūšinės sudėties, tankumo, biomasės, bet ir nuo kultūrinių augalų rūšies. Vien dėl piktžolių yra prarandama ne tik nemažai derliaus, bet ir padidėja sugaištamo laiko bei panaudojamų investicijų apimtys, nukenčia ūkiuose pagaminamos produkcijos kokybė. Dėl tos priežasties piktžolių naikinimas buvo ir yra laikomas vienu iš svarbiausių veiksnių, įtakojančių auginamų augalų derlius bei gaunamą ekonominę naudą. Dėl tos priežąsties 2015 metais Kauno rajono Digrių kaime ūkinikaujančio K.Bružiko ūkyje, jam pageidaujant, buvo pradėta tirti taikomų piktžolių sistemų parinkimo efektyvumas, vystant intensyvų augalininkystės ūkį. Pirmaisiais tyrimo metais daugiausia dėmesio buvo skiriama litratūrinės mežiagos analizei, buvo paruošta tiriamojo darbo atlikimo metodika, pradėta tirti laukų piktžolėtumo sortimentas, bandyta nustatyti labiausiai paplitusias piktžoles bei jų įtaką vizualiai pasėlių būklei.
REKREACINIŲ ŽELDINIŲ BŪKLĖS STEBĖSENA ALYTAUS MIESTE
2009–2013 m. atlikta Alytaus miesto rekreacinių želdinių būklės stebėsena. Tyrimo metu augalus pažeidė 25 genčių, 33 rūšių grybinių ligų sukėlėjai ir 15 genčių, 19 rūšių kenkėjai. Grybinės ligos pažeidė 27 genčių, 35 rūšių, 6 veislių sumedėjusius dekoratyvinius augalus, o kenkėjai pakenkė 11 genčių, 16 rūšių, 3 veislių augalams. 37 genčių, 54 rūšių, 11 veislų augalai buvo sąlyginai sveiki. Dažniausiai buvo aptinkami miltligės sukėlėjai (4 gentys, 9 rūšys). Identifikuoti grybinių ligų sukėlėjai ir kenkėjai sumedėjusių augalų dekoratyvumui Alytaus miesto rekreaciniuose želdiniuose didelės įtakos neturėjo.
ŠIAUDŲ IR KITŲ FERMENTUOTŲ ORGANINIŲ MEDŽIAGŲ PANAUDOJIMAS BULVIŲ TRĘŠIMUI IR DIRVOŽEMIO SAVYBIŲ GERINIMUI
Kasmet pasauliniu mastu didėja susidomėjimas organine (ekologine) žemdirbyste. Atsisakant mineralinių trąšų, atsiranda būtinybė ištirti ir įvertinti įvairias organines trąšas bei jų poveikį augalų produktyvumui ir dirvožemio cheminėms savybėms. Perdirbant organinės kilmės žaliavas, susidaro nemaži atliekų kiekiai, kurie sėkmingai gali būti panaudojami įvairių augalų tręšimui. 2015 metais LAMMC Vėžaičių filiale atlikti lauko tyrimai, kurių metų buvo įvertinta atidirbto ir kompostuoto grybų substrato (grybų komposto) poveikis bulvių produktyvumui. Abiem atvejais, tiek tręšiant grybų kompostu bulvių priešsėlį (2014 m.), tiek ir tręšiant tiesiogiai, didžiausias gumbų derlingumas gautas naudojant didžiausią – 40 t/ha grybų substrato normą – vidutiniškai 17,15 ir 20,45 t/ha. Tręšiant 20 kg/ha norma, užaugo didžiausias stambiausių (virš 80 g) bulvių – 78,05%. Daugiausia stambių gumbų (virš 80g) dalis užaugo tręšiant bulves 20 kg/ha komposto norma – 78,05% (tręšiant tiesiogiai) ir 58,91 (tręšiant priešsėlį). Bulvių krakmolingumas ir nitratų kiekis gumbuose iš esmės nepriklausė nuo tręšimo lygio. Tręšimas grybų kompostu teigiamai įtakojo agrocheminius rodiklius – pastebimas esminis mažino dirvožemio pH sumažėjimas bei judriųjų P2O5 bei K2O kiekių padidėjimas viršutiniame dirvožemio sluoksnyje.
LIETUVOS MIESTŲ GATVIŲ ŽELDINIŲ STEBĖSENA
Straipsnyje pateikiami 2009–2015 m. atlikto darbo – Alytaus miesto gatvių želdinių stebėsenos, rezultatai. Įvertinta Lietuvos miestų gatvių želdynuose vyraujančių rūšių brandžių medžių būklė. Buvo vertinta mažalapės ir didžialapės liepų, paprastojo kaštono ir paprastojo klevo defoliacija, dechromacija, lapų nekrozės, sausų šakų kiekis lajose, medžių kamienų pažeidimai bei ligų intensyvumas ir kenkėjų gausumas. Daugumos tirtų rūšių medžių būklė priklausė nuo klimato sąlygų ir buvo gana gera, išskyrus paprastąjį kaštoną, kuriuos pažeidė keršoji kaštoninė kandelė. Bet ir šio kenkėjo pastaruosius metus gatvių želdiniuose mažėja.
VAISTINIŲ (AROMATINIŲ) AUGALŲ ŽALIAVOS RUOŠIMO INOVATYVIOS TECHNOLOGIJOS VAISTAŽOLININKYSTĖS PLĖTRAI LIETUVOJE
Perspektyvių vaistinių, prieskoninių (aromatinių) augalų auginimo lauko bandymuose, jų stebėjimo ir vaistinės augalinės žaliavos ruošimo ir džiovinimo technologijų teorinių pagrindų sukūrimas ekologinės žemdirbystės ūkiuose, įvairiuose geografiniuose regionuose įgalina šių mokslo žinių įdiegimą, projektuojant vaistažolinikystės verslą ir jo naudojimą ekologinio ūkio sąlygomis Lietuvoje. Bandymai įrengti 2012–2014 m. trijuose Lietuvos geografiniuose regionuose: Pietų, Vidurio ir Pietryčių Lietuvoje. Tiriamieji darbai atlikti pagal Lietuvos kaimo plėtros 2007–2013 metų programos priemonės „Profesinio mokymo ir informavimo veikla“ veiklos sritį „Žemės ir miškų ūkio veiklos ir žemės ūkio produktų perdirbimo ūkyje mokslo žinių ir inovacinės praktikos sklaida“ projektą „Perspektyvių vaistinių augalų auginimo ir inovatyvių vaistinės augalinės žaliavos ruošimo technologijų, naudojant Saulės energiją, sklaida“ (Projekto Nr.1PM-PV-10-1-003015-PR001) Tyrimų objektas – vaistinis augalas rausvažiedė ežiuolė (Echinacea purpurea (L.) Moench. Darbo tikslas – sukurti perspektyvių vaistinių, prieskoninių (aromatinių) augalų parodomųjų bandymų įrengimo ir jo vykdymo ir vaistinės augalinės žaliavos ruošimo ir inovatyvaus džiovinimo technologijų metodinę priemonę.
LIETUVOS KAIMO SODYBŲ ŽELDINIMO TRADICIJŲ TYRIMO METODOLOGINIAI PAGRINDAI
Dabartinis Lietuvos kaimiškasis kraštovaizdis suformuotas vykdant kolūkinę žemėnaudą ir visuotinę žemių melioraciją. Žemės ūkio gamybos industrializavimas, visos kaimo apgyvendinimo sistemos pertvarkymas, naujų kolūkinių gyvenviečių statyba, melioracija ir vienkieminės sistemos naikinimas labai sumažino kaimiškojo kraštovaizdžio istorinio perimamumo sąlygas, paspartino kraštotvarkinių tradicijų, vietinio bei nacionalinio savitumo nykimą, labai sumažino perimtinų vienkieminių sodybų ir apsauginių želdynų erdvinės sistemos smulkesnių komponentų, palaikančių kaimiškojo kraštovaizdžio savitumo tęstinumą, ekologinės pusiausvyros stabilumą bei istoriškai susiklosčiusio agrarinio kraštovaizdžio raidos perspektyvą. Todėl šalies kaimiškojo kraštovaizdžio nacionalinio ir etnoregioninio savitumo atstatymas labai svarbus pirmiausia krašto kultūrai, jo identitetui Europoje išsaugoti, tarptautiniam Lietuvos įvaizdžiui ir patrauklumui didinti. Nuo seno kaimiškajam kraštovaizdžiui didelę vizualinę įtaką darė valstiečių sodybos ne tik savo etnoarchitektūriniais pastatais, bet ir savitu apželdinimu. Jos buvo ir toliau išlieka kaimiškojo kraštovaizdžio nacionalinį bei etnoregioninį savitumą formuojančiu ir atspindinčiu elementu. Straipsnyje analizuojami Lietuvos kaimo sodybų želdinimo tradicijų tyrimo metodologiniai pagrindai: mokslinio tyrimo metodikos rengimo gairės, bendrosios nuostatos ir struktūra, aptariami kaimo sodybų želdinimo tradicijų tyrimo proceso organizavimo būdai, tyrimo metodai ir struktūriniai aspektai, sodybų želdyno vertinimo kriterijai ir požymiai, surinktų duomenų apdorojimo ir analizavimo bei gautų rezultatų patikimumo nustatymo niuansai.
GENĖJIMO LAIKO IR SKAIČIAUS ĮTAKA STAMBIAŽIEDŽIŲ INDINIŲ CHRIZANTEMŲ ŽIEDYNŲ SKAIČIUI IR KOKYBEI
Indinės stambiažiedės chrizantemos – vienos iš svarbiausių skinamų gėlių Vėlinėms, o reguliuojant paros šviesos rėžimą – žydinčių chrizantemų galime turėti įvairiu metų laiku. Manoma, kad chrizantemų vystymuisi įtakos gali turėti genėjimo laikas ir skaičius. Stambiažiedės chrizantemos žiedams paprastai auginamos su 1-3 žiedynstiebiais ir daugiau kaip 60 cm aukščio. Bandymas atliktas trimis variantais, kiekvienas variantas 4 pakartojimais. Kiekviename pakartojime po 5 chrizantemų kerus. Bandymas atliktas su baltažiede vidutinio vėlyvumo chrizantemų veisle ‘Excel’. Paskaičiuota standartinio vidurkio paklaida (SE) parodė, kad tyrimų duomenys patikimi. Darant galutinę atlikto tyrimo išvadą, galime teigti, kad auginant indines chrizantemas žiedynams skinti ir siekiant gauti daugiausiai geros kokybės žiedynų, chrizantemų daigų sodinimą nereiktų vėluoti, sodinti jas gegužės pabaigoje ir du kartus genėti. Norint gauti maksimalų žiedynų skaičių (pavyzdžiui specializuojantis gedulingų vainikų gamyboje), galima sodinti vėliau (birželio mėn. antroje pusėje) ir genėti 2 kartus. Šios išvados tinka auginant vidutinio vėlyvumo chrizantemas ir planuojant jų žydėjimą Vėlinėms.
LAIŠKINIO ČESNAKO VEISLIŲ IR LINIJŲ AGROBIOLOGINIS ĮVERTINIMAS
Laiškinio česnako (Allium schoenoprasum L.) veislių ir linijų agrobiologinio įvertinimo tyrimai buvo atlikti Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro filialo Sodininkystės ir daržininkystės instituto eksperimentinėje bazėje 2013–2014 metais. Lauko bandymas buvo įrengtas 2013 metų pavasarį. Tirtos trys skirtingos geografinės kilmės laiškinio česnako veislės - ‘Aliai’ (Lietuva), ‘Zornaja rostan’ (Baltarusija), ‘Sempra’ (Čekija) ir institute atrinktos keturios selekcinės linijos - Nr.04-29, Nr.04-29, Nr.07-31, Nr.07-32. Laiškiniai česnakai padauginti vegetatyviniu būdu - dalijant trejų metų amžiaus kerus į 6–8 ropelių kerelius ir pasodinti lygiame paviršiuje eilėmis pagal sodinimo tankumo schemą – 0,70 x 0,30 m (47 620 vnt. ha-1). Gauti rezultatai buvo lyginami su laiškinio česnako ‘Aliai’ veisle, įrašyta Lietuvoje į Nacionalinį augalų veislių sąrašą. Įvertinus tyrimo duomenų visumą nustatyta, kad pirmaisiais augimo metais laiškiniai česnakai buvo mažiau produktyvūs.
EKOLOGINIO ŪKININKAVIMO PLĖTROS IR PARAMOS SASAJOS LIETUVOJE
Lietuvai tapus ES nare, vis didesnis dėmesys skiriamas ekologinių produktų gamybai. Straipsnyje analizuojama ekologinio ūkininkavimo plėtra Lietuvoje 1993 -2013m., pateikiamos ūkininkavimo plėtros tendencijos, atsižvelgiant į 5 finansinės paramos etapus ekologiniam ūkininkavimui etapus. Tyrimo rezultatai leidžia teigti, kad ekologinio ūkininkavimo Lietuvoje plėtra yra tampriai susijusi su teikiama parama šiai gamybos sistemai.
NDRAGOGŲ IR STUDENTŲ DARNA PLĖTOJANT BENDRUOSIUS GEBĖJIMUS
Straipsnyje nagrinėjama andragogų veikla bei veiksniai, padedantys gerinti ir tobulinti studentų bendruosius gebėjimus Želdinių ir agrotechnologijų katedroje. Atskleidžiama bendrųjų gebėjimų ugdymo nauda studentams. Orientacija į bendrųjų gebėjimų lavinimą didina studento socialinį ir profesinį adaptatyvumą, stiprina psichologinį ir praktinį lankstumą. Studentų bendruosius gebėjimus lemia nuolatinė pažinimo, mokymo(si), patirties, galimybių, motyvacijos, elgesio ir aplinkos veiksnių tarpusavio sąveika.
LINŲ STIEBELIŲ MORFOLOGINIAI TYRIMAI KONKURSINIUOSE VEISLIŲ BANDYMUOSE
Konkursiniai veislių bandymai – tai paskutinis selekcinio darbo tyrimo etapas prieš atiduodant sukurtą selekcinę liniją naujos veislės registravimui. 2014 m. LAMMC Upytės bandymų stotyje buvo tirtos 2 standartinės veislės (Kastyčiai ir Belinka) bei 14 selekcinių linijų. Tyrimo tikslas – atlikus morfologinę stiebelių analizę, įvertinti gautus rodiklius, nustatyti perspektyviausias selekcines linijas. Konkursiniuose veislių bandymuose ištyrus keturiolikos selekcinių linijų stiebelių morfologinius rodiklius nustatyta, jog tik vienos jų dauguma rodiklių buvo iš esmės geresni nei standartinės veislės Kastyčiai. Selekcinės linijos 3166-4 linai buvo aukšti (91,4 cm), turėjo ilgą techninę stiebo dalį (82,5 cm, arba 90 %), kompaktišką šluotelę, gerą stiebelio techninio ilgio ir diametro santykį (561). Numatoma šią perspektyvią selekcinę liniją (pasižyminčią ir gerais derlingumo rezultatais) perduoti ūkinio vertingumo bei išskirtinumo, vienodumo ir stabilumo tyrimams naujos veislės registracijai.
PRIESKONINIŲ AUGALŲ PANAUDOJIMO GALIMYBIŲ ŽELDINIUOSE TYRIMAS
Siekiant nustatyti prieskoninių augalų panaudojimo galimybes želdiniuose tirtos augalų morfologinės-bioekologinės savybės: aukštis, žiedų spalva, žydėjimo laikas ir trukmė. LAMMC Sodininkystės ir daržininkystės institute prieskoninių augalų kolekcijoje atliekami ilgalaikiai prieskoninių augalų fenologiniai stebėjimai – augalų augimas, vystimasis bei prisitaikymas. Tyrimams buvo pasirinkti šešiolikos rūšių skirtingo augumo daugiamečiai prieskoniniai augalai: Inula helenium L., Artemisia dracunculus L., Agastache foeniculum L., Hyssopus officinalis L , Nepeta cataria L., Satureja montana L., Thymus serpyllum L., Origanum vulgare L., Mentha x piperita L., Monarda didyma L., Melissa officinalis L., Lavandula angusitifolia Mill., Salvia officinalis L., Allium nutans L., Allium ursinum L. Daugiausia prieskoninių augalų yra vidutinio aukščio. Ilgiausia tiriamųjų prieskoninių augalų žydėjimo trukmė yra 31–50 dienų ir daugiau, tai sudaro 50 procentų nuo tirtų augalų skaičiaus.
PRIEŠSĖLIO AUGALŲ LIEKANŲ APDOROJIMO ĮVAIRIOMIS AZOTO TRĄŠOMIS IR HUMINĖMIS MEDŽIAGOMIS BEI JŲ NAUDOJIMO NORMŲ ĮTAKA DIRVOŽEMIO SAVYBĖMS IR DERLIUI
2013–2014 m. LAMMC Sodininkystės ir daržininkystės institute atliktų tyrimų tikslas ištirti ir įvertinti apdorotų skirtingomis azoto trąšomis, huminėmis medžiagomis ir jų mišiniais paskleistų ant ražienų ir susmulkintų šiaudų įtaką dirvožemio savybėms ir augalų produktyvumui. Bandymai vykdyti priesmėlio ant lengvo priemolio karbonatingajame sekliai glėjiškame išplautžemyje – IDg8- k / Calc(ar)i- Epihypogleyic Luvisols – LVg-p-w-cc). Didžiausias prekinis baltagūžių kopūstų derlius (59,3 t ha-1) gautas apdorojus priešsėlio augalų liekanas (ražienas ir susmulkintus šiaudus) azoto trąšomis ir huminėmis medžiagomis (20 l ha-1 humistaro ir 50 kg ha-1 amonio salietros). Priešsėlio augalų liekanas (ražienas ir susmulkintus šiaudus) apdorojus huminėmis medžiagomis (humistaras) ir azoto trąšomis (amonio salietra), pagerėjo dirvožemio fizikinės savybės (dirvos tankis ir kietis). Didesni organinių medžiagų, humuso kiekiai dirvožemyje pavasarį aptikti apdorojus priešsėlio augalų liekanas (ražienas ir susmulkintus šiaudus) huminėmis medžiagomis ir amonio salietra (10 ir 20 l ha-1 humistaro ir 50 kg ha-1 amonio salietros) bei huminėmis medžiagomis (10 ir 20 l ha-1 humistaro).
VERTINGIAUSI DUBRAVOS ARBORETUMO MEDŽIAI IR KRŪMAI
Dubravos eksperimentinės mokomosios miškų urėdijos arboretume nuo 1958 metų auginami šimtų rūšių ir veislių sumedėję augalai. Tarp jų nemažai brandaus amžiaus, žydinčių ir derančių, dekoratyvių introducentų, puikiai prisitaikiusių prie Lietuvos klimato. Po arboretume atliktų tyrimų Augalų genų bankas vertingiausius iš jų – 28 rūšių ir veislių medžius ir krūmus – nutarė siūlyti kandidatais į Lietuvos augalų nacionalinių genetinių išteklių sąrašą. Nuolatinė augalų nacionalinių genetinių išteklių komisija 2015 m. nutarė, o Aplinkos ministras įsakymu patvirtino sprendimą nacionalinių genetinių išteklių statusą suteikti 13 rūšių augalams, daugiausia krūmams, o medžių statusas bus svarstomas 2016 metais. Augalų nacionalinių išteklių statuso suteikimas suteiks teisinę apsaugą konkretiems augalams ir padidins galimybes juos plačiau auginti įvairiuose Lietuvos želdynuose.
NAUJAI SODINAMŲ MIESTŲ APSAUGINIUOSE GATVĖS ŽELDINIUOSE AESCULUS L. BŪKLĖ
Straipsnyje apžvelgiama Aesculus L. augalų introdukcija miesto apsauginiuose gatvės želdiniuose: Alytaus ir Kauno miestų pavyzdžiu. Pateikiama naujai sodinamų šių medžių įvairovė ir būklė. 2009–2018 metų duomenimis siekiant apriboti keršosios kaštoninės kandies (Cameraria ohridella ) plitimą šiuo metu sodinami Aesculus carnea ‘Briotii’. 2009–2013 sodinti A. hipocastanum ‘Baumannii’ mūsų sąlygomis buvo labai blogos būklės (defoliacija, decromacija – iki 3 balų, nekrozė – iki 2,27 balų, kamienų žievės plyšimai – 3,96).
Copyright (c) 2019 DEKORATYVIŲJŲ IR SODO AUGALŲ SORTIMENTO, TECHNOLOGIJŲ IR APLINKOS OPTIMIZAVIMAS
STRAW OF THE AGRICULTURAL PLANTS AS AN ALTERNATIVE SOURCE OF ENERGY
Ukraine has significant amounts of land resources for agricultural production. It is able to provide its population not only with food, but as a raw material for bioenergy. As raw materials in bioenergy, waste and agricultural remnants that are formed in the process of harvesting agricultural crops and in the process of their processing can be used, in particular straw of cereals, legumes, corn and sunflower seeds, sunflower husk, rice puddings, pulp sugar beets. For energy needs in bioenergy, agricultural waste is used by direct burning or by processing into solid, liquid or gaseous fuels. In the production of gaseous fuels from agricultural waste, not only the source of energy – biogas, but high quality fertilizers are formed. In addition, biogas is easy to use, store and transport. It can be used on decentralized block heating plants or can be supplied to an existing gas transmission network. The process of biogas production takes place in bioreactors, the constructions of which are quite diverse and differ by form, material, methods of mixing and heating of biomass, volume of processing raw materials. Among the agricultural wastes that bring the greatest energy potential, there are straw of cereals, which is available in large volumes, is actively studied and is increasingly used as a raw material for biogas production. In this article, for the production of biogas from straw of agricultural plants, the design of a bioreactor is proposed, which allows for efficient mixing and warming up of organic biomass, which allows improve the efficiency and reduce the energy consumption of a bioreactor. Analytical studies to determine the amount of biogas output were used for maize straw, cereal straw and rye straw. Research has shown that the amount of biogas output depends on the type of straw and the time of fermentation. The largest amount of biogas output is generated within 10 days of the day the organic biomass is loaded. It was established that the largest amount of biogas is formed from straw of grain crops, with the maximum value of 1.75 m3. The smallest amount of biogas is formed from rye straw; the maximum amount of biogas output is 1.3 m3.